МЪРТЪВ И ПОЛОВИНА 2
Казах ти да се откажеш.
Разкарай ми се от пътя.
Мърдай.
Майната ти!
Престанете!
Дръпни се. Махни си ръцете от мен.
На ти!
Кажи ми, Туич,
кой започна пръв? - Казвам се Туич
и не доноснича. Нищо не знам, човече.
Страх ли те е?
От тях?
От това, което могат да ти сторят?
Повече трябва да те е страх от мен.
И какво мога аз да ти сторя. - Човече, само си работя,
за да си уплътнявам времето.
Уплътнявам си времето.
Модел за подражаване.
Туич е тук от доста време.
И е виждал какво ли не.
Като например затворници на бунт.
Но аз ги укротявам като малки кучки.
Никой не печели на моя остров,
освен мен.
Какво ще кажете, нашите?
Да тикна ли някой в дупката?
Мамка му.
Много от вас ги тикват в дупката.
Такива, които се имат за корави.
Такива, които се имат
за нещо повече
от острова ми.
Какви сте ми русалки...
Нямате представа колко съм прав.
Ей ти,
торбата с кокали.
Няма да издържиш и две седмици на място като Крейтън.
Най-добре охраняваното място
в страната.
В случай, че не сте го чували,
това е мястото, където обществото е повърнало
и построило 12-метрова стена
Всеки от вас може да свърши там
само да щракна с пръсти.
Така че
всички сте предупредени.
Следващият, започнал кавга
получава безплатен билет за Крейтън.
И тогава ще ви видя колко лоши сте.
А сега ги върнете по килиите им.
Започва да ми се повдига от тях.
Хайде, стройте се и мърдайте.
Закопчай се и да вървим.
Отнася се и за теб. - Я стига.
Крейтън, а? Това не беше ли в Мисури?
Ей, Туич.
Чух, че се двоумят дали да те пуснат.
Май няма да излезеш оттук скоро време.
Майната ти, Хубърт.
Излизам след месец, отбележи си на календара.
За мен остава златото, докато ти си гниеш тук.
Ще изляза по-скоро, отколкото си мислиш.
Така ли? Да не би да преплуваш кучешката?
Имам си начини. - А аз, Туич, имам само месец.
Ще ти нашибам здраво задника,
ако не ме оставиш на мира.
Пак ли вие?
Ще местиш ли? А ще играеш ли?
Не.
Мамка му.
Идеално.
К'во става, шибаняк?
На теб говоря бе, шибаняк. - Какво искаш, Туич?
Да ти сритам задника.
'дигни си задника. - Я стига.
Говореше простотии за мен.
Кога? Да не би да имаш доказателства?
Не ми трябват доказателства. Звучиш като някой адвокат.
Как въобще гледаш с тия боклуци?
Върни ми ги. - Майната ти.
'що не си ги вземеш, та да ти сритам задника?
Знаеш, че излизам след месец.
Няма да се бия с теб. - По дяволите.
Но кучката ми - да. - Коя кучка?
Мамка му. Нека да...
Ела тук.
О, да! - Мамка му.
Ставай! Ставай!
Какво беше това. - Кротко, кротко.
Ставай. - Ще ти сритам задника.
Да кажете на надзирателя, че аз започнах.
Чу ли, кажи... Да не искаш да сритам и твоя...?
Изправителен федерален затвор "Крейтън"
Добро утро, господа. Добре дошли в Крейтън.
Аз съм г-н Уолъс и съм надзирателят на този затвор.
Исках лично да ви поздравя с думите:
"Командвам претъпкан кораб.
Това е мой затвор с мои правила."
Най-добрият съвет от мен за вас е
запълвайте си времето и не нарушавайте правилата ми.
Независимо за колко корави се имате,
а аз знам, че някои от вас се имат за много корави,
ще ви пречупя.
Обещавам ви.
Ясно ли е?
Ще те прикривам, с теб съм.
Направи крачка напред.
Слушай, боклук.
Знам, че обичаш да правиш бели, затова са те пратили тук.
Лично ще се уверя това да не става повече.
Подчинените ми ще прибягнат до всички необходими мерки
да те държат изряден.
Ясно ли е?
Както кажеш, човече, няма да...
Гледай да не си навираш носа
в работата на другите.
Виж, човече, занимавам се само с мои...
Май не те чух правилно.
Искам само да си запълвам времето.
Така си и мислех, че каза.
Ще те запомня.
Вземете си дрехите и обувките.
Занесете ги в килиите.
Ето. - Следващият.
Ето.
Добре си се докарал, хлапе.
Стисни ми ръката, хайде де.
На тая помия викат храна...
Гледай си стаята.
Разбрано.
Всяко нещо може да е с цел отвличане на вниманието.
На тези копелета им трябва само секунда да започнат
да се избиват един друг.
Понякога се чудя защо се тормозим да ги разтърваваме.
Колко време трябва да чакам за храна?
Как върви?
Бабосо иска още пари за стоката.
Мира, знаеш ли колко му бе платено?
Нека му дам малко...
Ами ако този шибаняк мами
последователите?
Остави на мен. - Сигурен ли си?
Не бива да седиш тук, братко.
Така ли?
Само ти давам приятелски съвет.
Ела с мен или поеми риска с тях.
Значи да дойда с теб? - Да.
А не с тях?
Освен ако нямаш предсмътно желание.
Ами ако искам да си остана тук сам?
Тогава биха ти вкарали два крака.
И от двете страни.
Не виждам белези по него.
Бърк ли? Не го доближавай.
Защо? - Защото той не иска.
Откъде знаеш?
На Бърк не му пука за никого, освен за себе си.
И така е най-добре.
Той може да се оправя сам.
Но ти
не би издържал на най-малкото нещо.
Хайде, мисля, че ще ти трябват приятели.
Я виж тук, не ми трябва нищо.
Стига глупости, да идем при Ейнджъл.
Приятно ми е, казвам се Ейнджъл.
Аз съм Туич. К'во става?
Да бе, добре.
Аз съм от Ел Ей, малък град? Да си чувал за него?
Имам познати там.
Аз пък - не.
Далеч си от океана.
Това не ти е Малибу.
За мен килиите са едни и същи...
Не за килиите трябва да се тревожиш.
Знаеш ли кой съм аз? - Всъщност не съв...
Уолъс нищо ли не ти е казвал за мен като пристигна?
Уолъс ли?
Това не беше ли надзирателят?
И той обича да си мисли така,
издавайки заповеди с коравия си задник.
Но всъщност
аз съм негъра начело.
Имам, както му казваш, връзки.
Така че ако имаш проблеми
или ти трябват услуги,
ела при мен.
А в замяна искам само
искам само лоялност. - Звучи ми добре.
Само... - Трябва ти белегът.
Белег?
Ангелът на смъртта.
Това ни свързва.
По дяволите. Нямате ли друг вид членство?
Карти или нещо такова?
С нас ли си, братко?
Тук съм само от един ден, вие дори не ме познавате.
Откъде знаете дали искам да движа с вас?
Това заплаха ли е?
Виж, човече, исках да кажа... - Или си с нас,
или си с Кортес.
Не съм с никого. - Слушай, братко.
Наближава война.
Носи белега и ти гарантирам, че няма да пострадаш.
Хайде.
Живо.
Предлагам да съберем братята и да действаме.
Стройте се. - Махни ми се от пътя.
Въпрос на време е преди Кортес и бандата му да ударят.
Успокой се, ще го пипнем.
Имаме хората. Какво още чакаме?
Ще го направим. - Но кога?
Когато кажа, мамка му.
Да не мислиш, че ще се справиш по-добре от мен?
Искам само да кажа,
че Кортес трупа още хора и пари,
докато ти си седиш и чакаш Бог да ти
даде знак. - Нека те питам...
Т'ва пък защо беше?
Беше застанал на пътя ми.
Знаеш ли какво, Бърк?
Време е да разбереш как стоят нещата тук.
И ти ли ще ми покажеш?
Да. Ще ти дам дори да замахнеш пръв.
Да ти видим сега доброто поведение.
Друг път, Ейнджъл. - Не се измъквай, Бърк.
Не ми се измъквай, Бърк!
Някой ден, бъди готов, Бърк. Някой ден.
Кретен.
Хайде.
Уговорихме се, нали?
Нали?
Уговорихме се.
Добре.
Значи ти си Бърк?
Нали така се казваш?
Чух, че си нямаш работа с бандите...
Не се занимаваш с това, а?
Ейнджъл го е страх от теб.
Кортес го е страх от теб.
Да знаеш, че и от мен ги е страх.
Да знаеш, че не ме бива много.
Единак ли си?
И аз съм единак.
Не обичам да се забърквам...
Млъкни и така да си остане.
Само се опитвам да разведря. - Недей.
За какво си тук, убил ли си някого?
Или си ограбил банка?
И аз обмислях да направя нещо такова.
Кажи ми, на твоя страна съм. - Млъкни, става ли?
По дяволите.
Все тая, мамка му.
Ако не ти се говори, само ми кажи.
Опитвам се само да си общувам с теб.
Не ми се говори.
Екстра.
Седни на номер 3.
Няма ли да видиш татко?
Скъпа, нямам какво да му казвам.
Хубаво.
Твой ред е.
Още сега отивам да видя жената, човече.
Ще си поговорим по-късно, беше хубав диалог.
Няма да ми подслушваш разговора.
Спокойно.
Рис, Рис, Рис.
Трябваше да ти пратят задника в Мисури.
Това е хубаво, нали? - Хубаво ли?
Трудно ми е да знам, че си толкова близо и не мога да те виждам.
Знам, скъпа, но...
А после още две седмици преди да мога да ти видя
жалкия задник отново.
Не мога така, Бернард. - Откога сме на "Бернард"?
Казах ти тук да не ми казваш Бернард.
Казвам се Туич. Туич.
Не го забравяй, жено.
Не ми викай "жено", Бернард. Дойде ми до гуша.
Затворих си очите, докато беше с дебелогъзата си приятелка.
И какво въобще правеше с нея?
Щеше само да ти роди дебелогъзи деца.
Това не бяха мазнини, а - мускули.
Виж, знам, че много пъти съм те използвал само за задоволение...
През цялото време.
Не съм толкова лош. Нали ти купих пръстена?
Сигурно даже не е и истински.
Не знам за кога си запланувал сватбата,
но я отменям.
Отменям я, ясно?
На майка ти ще й дойде в повече.
Почакай малко, скъпа.
Знам, че ти обещах много неща.
Да, като например, че ще се ожениш за мен,
че ще ме обичаш, че ще те пуснат.
Но... - Никога не си спазваш обещанията.
И как да ти имам доверие?
Ще ме пуснат, Шерис.
Кога? - Скоро.
Здравей, Ейми.
Здрасти, Ели.
Изглеждаш чудесно.
Променила си си прическата.
Харесва ми. - Благодаря ти.
Как върви училището? - Лято е.
О, съжалявам.
Достатъчно, Бернард, тръгвам. - Чакай.
Е, добре.
Трябва да ти кажа нещо. Ще изляза.
Само... - Съжалявам те, Бернард.
Просто ме изслушай.
Това, за което ще ти кажа касае бъдещето ни.
Добре, но дано да си струва.
Струва си, обмислил съм го.
Така ли? - Да.
Ще забогатеем.
Какво ти става? Да не мислиш, че тук ще забогатееш?
Звучиш като някой глупак.
С кого си мислиш, че говориш? Чуй ме.
Да ме пратят тук беше част от плана ми.
Какво искаш да кажеш? - Искам да кажа,
че нарочно направих така, че да ме преместят тук.
Вече съм убедена, че си глупак.
Имам само месец да се измъкна оттук.
Ще избягаш ли? - По-тихо!
Няма да имам съпруг беглец.
Нито пък баща беглец.
Това, което ще направя ще ни уреди до края на живота ни.
Сериозно ли говориш? - Повярвай ми.
И тогава ще ти купя каквото поискаш.
Искам само да се прибереш вкъщи.
Мога да си устроя малък дом и тук.
Да ни уредя съпружеска стая за визитация.
Само за теб. - Наистина ли можеш?
Знаеш, че мога. Не напразно ми викат "Алясковия тръбопровод."
Наистина ли можем да си уредим стая?
Да, Туич ще се погрижи.
Но аз знам, че тези неща се уреждат
седмици предварително.
А и мисля, че трябва да сме женени.
Не ти ли казах, че ще се погрижа?
Наистина ли? - А сега се разкърши.
О, какви са едри!
Какво си ме зяпнал? - Времето изтече.
Мамка му. Един месец.
Гледай си работата.
Изнасям се.
Какво имаш предвид? - С мама се местим в Далас.
Далас?
Затова не знам кога ще мога пак да те посетя.
Това е по идея на майка ти, нали?
Моля те, не й се сърди.
Догодина започвам колеж
и вероятно няма да имам възможност да те посещавам.
Ще ми се да можех да прекарвам повече
време с теб, но ти си тук, татко.
Знам, че не беше по твоя вина, но се случи.
Погледни ме, Ели.
Кажи ми, че знаеш колко те обичам.
Какво ще правиш с това?
Ейнджъл ще те благослови.
Няма нужда.
Ще възмъжееш, малкия. - О, не.
Пусни ме, човече.
Чакайте малко.
Мамка му!
По дяволите.
Пусни ме. Господи.
Шерис ме чака.
Меденият месец ще е готов до 10 минути.
Захарчето ми е готово за малко любов.
И аз. Няма да може да си стъпи на краката
след като свърша с него.
Няма да можеш, скъпи.
На мен ли намигна, кучко?
К'во става, татенце?
Да вървим.
Хайде, Бърк, трябва да помогнеш на готвача.
Отваряй. Шерис там ли е?
Какво става, Луис? - Детекторът не работи.
Сериозно?
Хайде де, нямам метал по мен, нито белезници.
Хайде де, Шерис ме чака. - Да те претърсим ли на голо?
Ще се съблека,
но там, а не тук.
Какво гледаш, бе?
Ейнджъл!
Бърк!
Джей-Ти, грабвай пистолета.
По дяволите, Ейнджъл.
Не го пипай.
Затварях му очите. - Не го пипай, мамка му.
10 хилядарки за главата на Бърк. Вече е мъртъв.
Назад. Назад.
Ама не работи, човече.
Шерис! Пуснете ме.
Вече няма да ти се налага да се тормозиш с него.
Стига, мамо, той ми е баща.
Що за баща е той за теб.
Уолъс, има бунт, заключи.
Сектор "C" в стола.
Има бунт в стола, заключи.
Заемам се. - Веднага, сър.
Хайде, тръгваме си.
Всички килии се заключват, върнете се по килиите.
Чу ли? - Прибери го.
Нищо не съм направил. Всичко е долу.
Би ли отворил? - Не мога.
Целият затвор се заключва. - Заключва ли?
Не може да останете, вървете си.
Господи. - Вървете си веднага.
О, Боже, Ели бягай!
Господи! Ели, бягай.
Вие не сте полиция, вие сте никои.
Ще ти сритам задника. Махни ги.
Залегни. - Залегни.
Какво става, човече?
Бърк уби Ейнджъл.
Ама ти сериозно ли?
И сега какво, ще ме убиеш ли?
Дай ми причина да не го правя.
Този път ще ти се размине.
Но повече да не съм те видял.
Мамка му.
Видя ли кой беше? - Не успях.
Командно табло.
Периметърът е запечатан.
Сектор "C" е още отворен.
Как по дяволите...? Можем ли да направим нещо?
Опитвам, но не става.
Изпратете екип.
Пратете екип в сектор "C", повтарям, пратете екип.
Сега пък сектор "D" се отвори.
Кой прави това?
Да пратя ли отряда за бързо реагиране?
Потвърждавам. - Да, сър.
Най-лесните пари, които ще изкарам.
За главата ти има награда и аз ще я прибера.
Бърк, ти пречука Ейнджъл и сега ще си го получиш.
Ела тук, върни се.
Върнете го.
Бърк.
Ела тук.
Мръдни и си мъртъв.
Аз няма да ходя никъде, но пак не мисля, че той няма да стреля.
Да не би да застреля брат?
Назад или ще му счупя врата.
Прави каквото... - Млъквай.
Този шибаняк уби Ейнджъл. - Ще броя до три.
Едно. - Хвърли го, Джей-Ти.
Две.
Джей-Ти, той е от нас. - Не е.
Три.
Няма къде да се скрие.
Този шибаняк е мой.
Продължавай, живо.
На теб говоря.
Спрете на място! Спрете на място!
Крайно време беше, Бернард.
Сбъркала си стаята. Твоята сигурно е по коридора.
Какво ти е, момиче, добре ли си?
Не знаеш ли какво става?
Цялото място е заключено. Има бунт.
Господи, наистина ли? - Да.
Не можем да останем тук.
Вратата не се заключва.
Спрете или ще ви застрелям.
Ще ви застрелям.
Няма да ме убиеш, нали? - Ако не млъкнеш, ще го направя.
Не ми приличаш на убиец, но за малко да ми счупиш врата.
А не би искал още 10 хиляди към онези 10 за това, че уби Ейнджъл.
Не съм убил Ейнджъл, махай се.
Хайде!
Идва насам. - Откачалка.
Мамка му. - Насам.
Казах ви. - Назад, назад.
Мамка му.
Бягай! - Остани на място.
Мамка му.
Идват пазачите!
Хвани го, той е от бандата на Ейнджъл.
Ривера.
Стига, човече, нямам проблеми с вас.
Ти си от последователите на Ейнджъл, нали?
Кой? Дори не го познавам. Как му беше името?
Стига бе, човече. Кълна се в Бог.
Искам само да се измъкна... Какво?
Хубав белег, човече. Май Бог не ти вярва днес.
Назад.
Махни се.
К'во става, татенце?
Стой настрана, защото това няма нищо общо с теб.
Така ли? Къде е Кортес?
Кортес - не и днес.
Да не се опитва да избяга? - Да избяга ли?
Туич, махни се оттук. - Че какво ти преча?
Да не искаш да си поиграеш с тях? Махай се.
Добре, че той дойде, иначе да ви бях сритал.
Не се ебавай с мен.
Добра работа - да подрежеш крилцата на Ейнджъл.
Поне ми спести проблема.
Ти няма ли да идеш с него?
Преметнах го, братле.
Ще оставя на пазачите да го хванат.
Разпръснете се.
Живо, живо!
Провери този портал.
Всички са заключени.
Я какво си имаме тук.
Моля ви. - Толкова красиви.
Толкова си нежна.
Голямо куче, Ривера ме прати да те намеря.
Откъде намери тези мадами?
Махай се, Хоумс. - Ама те са две.
Ти вземи онази, аз ще взема тази.
Казах ти да се разкараш.
Схванах.
Помияр.
Добре, ще се видим по-късно.
Да.
Намислил съм нещо и за двете ви.
Мърдайте!
Можех да се справя и сам.
Как не.
Докато Джей-Ти и останалите мислят, аз съм убил
Ейнджъл, ще съм на мушката.
А сега ще трябва първо да минат през един от
братята си, за да хванат.
Човече, не са ми никакви братя.
Вече ти казах, че съм единак.
Не ме интересува никой.
Като теб съм, човече.
Хайде. - Мен пък ме интересува.
Избрали сте лош ден за посещение.
Само да сте напуснали тази стая сте мъртви.
Господи, той ни заключи.
Трябва да сме спокойни. Трябва да опитаме.
Да му се не види.
Изгубихме захранването, надзирател.
Но включваме аварийните генератори.
Какво правиш?
Опитвам се да измисля как да се измъкнем.
По телевизията гледах, че в такъв момент е
най-безопасно да седиш и да чакаш.
Луда ли си? Въобще не е безопасно.
Всеки момент онзи тип може да се върне и да ни застреля.
Но ако се измъкнем може пак да ни убият.
Знаеш ли какво? Ти си стой тук, аз се махам.
Да предположим, че се измъкнеш. После какво?
От другата страна има бунт.
Наистина ли смяташ, че можеш да се измъкнеш?
Нямаш си на предс... - Млъкни.
Какво?
Много умно!
Не мисля, че само защото си голям и висок
можеш да отвориш без ключ.
Направо си просиш да ти сритам задника.
По-зле си от полицията.
Махни се от мен, човече, изнервяш ме.
Ти си подвижна мишена. - Не съм убил аз Ейнджъл.
А тогава кой? - Кортес.
Ейнджъл!
Кортес? - Да.
Схванах.
Бунтът, отвличането на внимание.
И тогава ще се срещнете и ще полетите към залеза.
Но не и без мен, ще съм ти полезен. Вземи ме с теб.
Само ще ме забавиш. - Да те забавя ли?
Ти нямаш спиране, шибаняко.
Бърк! - Ти...
Влизай в килията! - Не искам да ви наранявам.
Влизай в килията. - Спокойно.
Мамка му.
Хайде.
Заключете ги.
Бърк, Бърк, Бърк.
Има още куки за избиване. - Точно така.
Да вървим!
Хайде! - Добре, добре.
Помияр.
Разкарай си задника.
Годеникът ми, Бернард, щеше да отвори това за секунди.
Той беше крадец експерт.
Но беше и много глупав - хванаха го.
Чакам го да излезе от години.
Ами ти при кой си дошла?
При баща ми.
От колко време е на топло?
Две години, а му остават още четири.
Дай аз да опитам.
Надявам се Бернард да не се е забъркал в още проблеми.
Я виж ти. - Мъртви са.
До всички екипи. - Хайде.
Сектор "C".
Вземи радиостанцията. Мамка му.
Двама пазачи са мъртви. - Иисусе Христе.
Наблюдението потвърдиха, че двамата за последно са видени
при прехвърлените от Нов Алкатраз, когато е започнал бунтът.
Всички полицаи да се върнат зад периметъра.
Зад периметъра. Среща при контролните пунктове.
Опразваш всички сектори?
Изтеглям хората си, за да си вземат бронежилетки
и нещо, с което да отвърнат на огъня.
Всички да се изтеглят.
Съберете се в хералдиката за получаване на бронежилетки
и пособия за бързо реагиране срещу бунт.
Да?
Сър. - Какво?
Има затворник на 101-ва линия.
Какво? - Алекс Кортес.
Свържете ме.
Алекс, къде си? На кой телефон си?
Не си упълномощен да задаваш въпроси,
а да изпълняваш заповеди.
Или ще бъдат изхвърлени още трупове през вратите.
Ако разбера, че си отговорен за нечия смърт...
Млъквай, глупако.
Излежавам доживотна без право на помилване.
Не ме заплашвай пак.
На кой телефон е той? - Невъзможно е да се каже.
Ето какво. Обади се на губернатора.
Кажи му да се качи на хеликоптера си
и да си довлече дебелия задник тук незабавно.
Нямам правомощия за това.
Щом не искаш, заложниците умират.
Имаш заложници?
Да, две млади хубавици.
Не са от хората, за които не ви пука.
Обади се, Уолъс, и не забравяй за хеликоптера.
Проверете списъка с посетители за неотчетени.
Свържете ме с губернатора. - Веднага, сър.
Обади се на надзирателя. Измъкни ни оттук.
Заключихме, губернаторе.
Но двата сектора са били ръчно отворени.
Но как е възможно? - Не знам, сър.
Изглежда някои затворници са получили
достъп до контролния пункт.
Какво искат?
Някаква война между бандите. Пълен хаос.
Можете ли да ги удържите?
Опитваме, сър. Отрядите по бързо реагиране са разположени.
Но полицаите ги сполетя беда.
По дяволите, Уолъс, това е последното, което ни
трябва в годината на изборите.
За колко полицаи говорим? - За трима знаем със сигурност.
Оправи се с това бързо, независимо какво ще отнеме.
Но опази хората ни на всяка цена.
Пресата известена ли е?
Не, сър, покрили сме случая.
Добре, офисът ми ще се оправя с пресата.
Секунда само. Чарли, обади се на летището.
Хеликоптерът да е готов да излети до 20 минути.
Отиваме в Крейтън.
На път съм.
Да, сър.
Хайде. - Защо са те прехвърлили тук?
Кажи ми. - Какво, не знаеш ли?
Само заради сбиване? - Не беше само сбиване.
Бяха трима и само защото съм малък си мислеха,
че не мога да надвия онзи задник, ама го направих.
Не може да си се бил с отрепка. - Млъкни.
Ще ти сритам задника.
Какво? - Ако не ме болеше глезена.
Престани да ме лъжеш? Защо те прехвърлиха тук?
Исках да съм по-близо до годеницата си, Шерис.
Лъжеш. - Не.
Очите ти играят
значи лъжеш. - Те винаги си играят.
И аз така казвам. Защо те прехвърлиха?
Не мога да плувам.
А в Крейтън няма нито вода, нито акули.
Искал си да те прехвърлят тук само за да избягаш?
И още как. Аз съм си луд шибаняк.
Хайде бе.
Ето го шибаняка, който уби Ейнджъл.
Чакайте малко!
Хайде. - Помияр.
Става ли?
Не.
Не спирай да опитваш.
Опитвам.
Трябва да измислим нещо друго.
Бог знае кога онзи ще се върне.
Това е зловещо.
Оттук гледат екзекуциите.
Да.
Не бих могла. - Какво?
Да седя и да гледам как някой умира.
Трябва да отворим вратата. Тя е единствения ни изход.
Опитвали сте да се измъкнете?
След това, което ви казах?
Завържи я.
Какво ти става?
Казах да я завържеш.
Много прилича на Алкатраз.
Ерик, нека всеки да получи жилетка.
Робърт, иди в офиса да наблюдаваш.
Време е да действаме.
Говори надзирателят.
Възвърнете си контрола на секторите постепенно.
Търсят се определени затворници.
Единият е Уилям Бърк, а другия - Бернард "Туич" Уошингтън.
Двамата са заподозрени за убийството на двама пазачи.
Моето име ли каза?
Туич е прехвърлен от Нов Алкатраз.
Двамата с Бърк вероятно са въоръжени.
Не сме. Кажи му, че не сме.
Опитайте да ги заловите живи.
Убийте ги, ако се налага. - Дай ми това.
Няма да говориш с него. - Трябва да се опровергая, Бърк.
Имаме и друга работа.
Друг затворник, Алекс Кортес, е взел заложници.
Не знаем колко са,
но има две изчезнали посетителки.
Едната е Шерис... - Човече, дай ми го.
Уолъс.
Там ли си? - Кой се обажда?
Туич, човече.
Какво по дяволите си мислиш, че правиш?
Защо си ме обявил за издирване след като никого не съм убил?
Никой не те обвинява за нищо.
Напротив, подзел си ни на мушка.
Има бунтовници навсякъде, това не е шега работа.
Тогава се предай и ще оправим нещата.
Какво има? - Няма да се срещаме с него.
Туич, там ли си? - Да, човече.
Какво ще кажеш да се срещнем лице в лице?
Знам го тоя номер.
Идваме при теб и всички ни се нахвърлят.
Забрави, приятел.
Хората ми няма да те наранят, обещавам.
И сигурно няма да ни сгащиш, а?
Кажи ми къде си и ще изгладим...
Няма да се срещнеш с него.
Това са глупости, целия затвор е отънал в лайна.
Туич?
Туич. Да му се не види, хайде.
Отваряйте.
Втората заложница е Ели Бърк -
дъщеря на затворника Уилям Бърк.
Отваряйте си очите на четири, живо.
Перо, оправи се с тях.
Побързайте.
Къде е Бърк?
Не знам.
Сигурен ли си? - Не ми пука за Бърк.
Ах, ти шиба... - Кротко.
Така ли?
Къде е главатарят ти?
И за него не ми пука.
Той ме прееба с плана си за бягство.
План за бягство? - Да, взе заложници.
Между които е и дъщерята на Бърк.
И ще ги използва, за да се измъкне оттук.
На бас, че не знаеше това.
Перо, идва полицията с отбранителна екипировка.
Спрете! - Това не е добре.
Покажете на тези шибаняци кой командва.
Сълзотворен газ.
Махайте се.
Продължавай. Какво?
Хайде, Куче. - Майната ви.
Това не ми харесва.
Не ми изглежда да се оправят спокойно с това.
Кортес няма да се предаде, човече.
Трябва да се доберем до него първи.
Бил съм и преди в подобно нещо.
Никой не печели.
За какво говориш?
Скалата.
Нов Алкатраз, излежах там 5 години.
Една нощ валеше като из ведро.
Един шибан хеликоптер се разби в покрива.
Не!
Започнаха да излизат хора със всякакви оръжия.
Мъртви затворници, пазачи и всякакви такива.
Изгубих много хора там.
Хора, за които ме беше грижа.
Не!
Не! Не!
Боже.
Защо някой ще нахлува в затвор?
Това няма значение, изслушай ме.
Станаха много гадории.
Не искам пак да минавам през това. - Този път е различно.
Следвай ме.
Как ще...? Мамка му.
Мога да те науча на някои неща. Виж...
Не. - Големият лош Бърк.
Не можа да го направи като мъж, а трябваше да се
правиш на кучка.
Не е каквото си мислиш. - А знаеш ли какво си мисля?
Да, но не съм убивал Ейнджъл.
Още не искаш да си признаеш, а?
Щях да те уважавам повече, ако можеше да си признаеш.
Ще го направим като мъже.
От старата школа.
Прави каквото искаш.
Това беше само за загрявка.
Време е за същинската част.
Ще те нарежем за китайска храна
и ще те сервираме на бръснатите глави.
Погледни ме.
Старата школа.
Отведете тоя шибаняк в стола.
О, да.
Изпържете го.
Да, това ще свърши работа.
Това ще направим. На теб на какво ти прилича?
Че ще готвим нещо.
Кортес уби Ейнджъл, а не - аз.
Мамка му, човече. - Пусни го.
Кротко, пусни го. - Ще ти сритам задника.
Кротко.
Джей-Ти, изслушай ме.
На никого нищо няма да кажа и ти го знаеш.
Ами останалите шибаняци?
Всички ли ще си мълчите за случилото се?
За какво говориш, Туич? - За това, че
ще убием този шибаняк, нали?
И останалите ли ще си мълчат за това?
И още как. - И ще ги вкарате в гроба ли?
Все тая, сгответе го.
Ако някой ще говори за това, това си ти.
Доносник. А сега се махай.
Момчета, в менюто ще има леко "измамено камилче".
Стига си ме бутал. - Жалко, Бърк.
Че няма да можеш да спасиш дъщеря си.
Какво, не знаеше ли?
Тоя шибаняк не е знаел, че Кортес държи дъщеря му за заложница.
Време е за еднопосочен билет за шибания рай.
А след Кортес се чупя и аз.
Бърк, хайде.
Трябва да вървим.
Това не ми харесва. - Тръгвам след Кортес.
След него ли? - Той държи дъщеря ми.
Щом искаш да бягаш, давай.
Бъркаш.
Бърк, чакай, човече.
Уолъс, губернаторът на път ли е?
За какво ти е?
Губернаторът е, при вас съм до 30 минути.
Искам докато пристигна целият затвор да е заключен.
Имаме още една работа за оправяне.
Потвърдиха за двама мъртви пазачи. Имаме заподозрени.
Хората ми са по петите им.
Искам да ги хванете живи или мъртви.
Няма значение.
Дръжте положението под контрол.
Ще съм при вас възможно най-скоро.
Чакай, Бърк.
Чакай. - Мамка му.
Помогни ми. - Нека опитам нещо.
Дърпай.
Само... - Насам, братко.
Хайде.
- Не мога.
Имам идея. - Каква?
Ами...
задигах коли. Бих могъл да излъжа тая "кучка".
Побързай.
Кажи защо си тук.
И аз ще ти кажа за мен. - Не ме интересува.
Влизане с взлом, а?
Да не си ударил Белия дом? - Побързай!
Не се мотая.
За какво си тук?
За нищо. - Всички така казват.
Мой приятел удари бронирана кола.
Трябваше да знам за това, но не знаех.
Ченгетата го намериха в къщата ми с торба с пари.
Торба с пари? - Да.
Той ме замеси и мен и получих част от присъдата му.
Получих 5 години.
Изгубих жена си.
А тя ми отне момиченцето.
Тя е единственото нещо, което съм обичал.
Всички останали...
ми обърнаха гръб.
И аз съм го преживявал.
Никога не бих ти обърнал гръб.
Ще видим.
Хванете го. - Мамка му.
Хайде, Бърк.
Майната ти, Бърк, мъртъв си.
Насам. - Добре.
Готови?
Живо, живо.
Напълно е заключено.
Да върнем реда.
Очаквайте всичко.
Половината сектор е под контрол. Останалото е въпрос на време.
Няма и следа от Кортес. Това е затвор. Къде може да се скрие?
И как мисли да се измъкне?
Радвам се, че успяхте, сър. - Какво е положението?
Нещата се влошиха.
Затворникът Алекс Кортес е хванал двама цивилни заложници.
Жени. - Христе.
Уолъс, как стана така?
Бунтът започна след посещенията.
Една от заложничките беше в брачната стая.
Да влезем, искам да си поговоря с този Кортес.
Бърк ни заключи, мъртъв е.
Направи го, ще излезеш скоро.
Ясно?
Това място се разпада.
Мамка му. - Бърк, търсех те.
Ела да видиш.
Къде е Кортес?
Следвай ме, брато, знам къде е този шибаняк.
Хайде. - Това не ми харесва.
Оттук ще стигнем под килиите.
И оттам в машинното. - Там ли е Кортес?
Точно така, знаел е за всичко през цялото време.
Насам.
Мамка му.
Къде ни водиш? - При Кортес, нали ти казах?
Защо ни казваш това?
Трябваше да прекратя отношенията си към него, а той ме предаде.
И искам да си плати.
А помощта ти ми е добре дошла.
Не ми пука за никаква разплата.
Искам само да намеря дъщеря си.
Това не ми харесва.
Как така никой друг не знае за това?
Всяко ченге си има цена.
Ривера! Мамка му.
Знаех си, че не може да му се вярва.
Кажи на надзирателя, че когато това свърши, ще си плати.
Само да пипна Кортес ще му счупя врата.
Трябва да има и друг път.
Мамка му.
Нищо не съм направил.
Хайде. - Туич.
Ела ми.
Искам отговори и то сега.
И този път да е истината.
За кое? - Защо ти прехвърлиха задника тук?
Вече ти казах защо.
Майната му.
И без това няма да го намеря.
Кое? - Златото.
Я дай да се изясним.
Искал си да те прехвърлят, за да избягаш и да намериш злато?
На стойност 160 милиона долара. - Глупости.
Знаех си, че не си чувал за Лестър МакКена.
Съдийката на Върховния съд на САЩ, Джейн МакФиърсън,
току-що се приземи в Нов Алкатраз.
Тук е за екзекузията на Лестър МакКена.
Беше ми съкилийник.
Скрил е от правителството големи пари.
Златни кюлчета.
МакФиърсън е осъдила МакКена
за кражбата на почти 200 милиона долара в злато.
Намерили са само едната част. Другата е още скрита.
Само двама знаят за това - аз и Хъбърт.
И той е в Скалата.
Излизам след месец, отбележи си на календара.
Федералните идваха цяла седмица
с обещания за спокойствие, ако им кажа за златото.
МакКена успял да скрие златото
преди да го задържат.
И се заклел никога да не разкрива местонахождението му.
Това довело до голямо търсене от страна на ФБР.
Което продължава вече 17 години.
И изглежда, че МакКена ще отнесе тайната си в гроба.
На живо от пристан 39
Роксан Лонг от Сан Франциско.
Лудият шибаняк се погрижи никой да не може да го намери.
Къде е? - Няма да ти кажа.
Не ти искам златото.
Я се шибай, Бърк. Не си толкова благороден,
че да не искаш да се добереш до парите.
Толкова време съм беден, че бих могъл да се
възползвам от златото.
Все още не сме мъртви.
Ще излезем оттук и ще го намерим.
Чакай, хрумна ми нещо.
Мисля, че знам къде е Кортес.
Кортес на 1-ва линия.
Уолъс, губернаторът там ли е?
Тук съм. - Радвам се, че успяхте.
Дай да говоря със заложниците. - Не мисля така.
Тогава откъде да знам, че не си ги наранил?
Повярвайте ми. Докарахте ли хеликоптер?
Опитваме се да докараме в момента.
Глупости. Ще взема пристигналия в момента.
Да е готов до 10 минути.
И без игрички.
Мисля, че вече знаете на какво съм способен.
Кога ще пристигне посредникът на заложниците?
Забравете. Кортес няма да преговаря.
Засега му дайте хеликоптера.
Чакайте малко, пускате убиец на свобода.
Да имате по-добра идея?
Поне да поддържаме връзка с него.
Времето изтича. Искам да махнете заложниците оттам.
Дори не знаем къде ги държи Кортес.
Вижте си на мониторите. Кои са тези?
Единият е Бърк, а другият - прехвърленият от Нов Алкатраз.
Момичето е дъщеря на Бърк.
А жената е годеница на другия затворник.
Май се опитват да ги намерят. - Тези двамата ли?
Отправят се към пристройката. - Пристройката ли?
Трябват ми 10 полицаи незабавно.
И си носете бронежилетки.
Каква е тази пристройка?
За осъдените на смърт.
Понякога трябва да мислиш.
Още сме в играта.
Да действаме.
Бернард. - Татко.
Ели. - Кротко.
Какво по дяволите става?
Това е дъщеря ти?
А това е твоята кучка?
Хайде де, Кортес, не го прави.
Пусни ги, Кортес. - Ти за кого се имаш?
Махни се от вратата. Те ще ми осигурят измъкването.
Има и друг изход. Върви преди да е станало късно.
Отдръпни се.
Застреляй ме.
Татко.
Всичко е наред, Ели.
Още една крачка и ще й пръсна главата.
Ако искаш заложник, вземи мен.
Майтапиш ли се? - Имам стойност, човече.
Нищо нямаш.
Имаш хубава кучка, която сега е моя.
Знам къде са скрити 160 милиона.
Пусни дамите
и ще ти кажа. - Не си играй с мен.
Не си играя.
Ще ти кажа къде са. Ще ти нарисувам карта, хайде.
Ти си затворник.
Не вярвам на нито една твоя дума.
А за заложник си безполезен. Ето какво.
Като се измъкна може и да ги пусна.
А сега се махайте от пътя ми.
Не мога да ти позволя да го направиш. - Можеш и ще го направиш.
Татко! Татко!
Ах ти, шибаняк...
Мърдайте!
Живо.
Мърдайте.
Кортес! - Татко, татко.
Млъквай.
Татко.
Съжалявам за баща ти.
Никъде няма да ходиш, глупако.
Махни се. - Завлечи си задника там.
Мамка му. - Завлечи си...
Какво?
Ще хвърляш хора през прозорците, а?
Завлечи си задника натам, движи.
Би трябвало да те опукам още сега.
Не, първо трябва да ти сритам задника и после да те опукам.
Бернард.
Татко, спри, ще го убиеш.
Татко.
Добре ли си, скъпа? - Да.
Да вървим. - Хайде.
Добре ли си, човече? - Жив съм, пич.
Ерик, приберете Кортес.
Всичко наред ли е?
Би трябвало да ви хвърля в строг тъмничен затвор
заради всичко това.
Бърк, Туич, хайде.
Да се връщаме. - Татко.
Всичко ще е наред, миличка.
Обичам те. - И аз те обичам.
Скоро ще се измъкна, чуваш ли?
Чакай ме. - Постоянно го правя.
Да вървим.
Вярно е, кълна се.
Питайте надзирателя.
Мога да потвърдя, че Бернард Уошингтън опита да потуши бунта
и че е един от помогналите за спасяването на заложниците.
Другият е Бърк.
И той помогна за спасяването.
Напомням ви, че това може да е вашата
амнистия, а не на г-н Бърк.
Знам, но исках да го отбележа.
Защото и той трябва да бъде помилван.
Сигурен ли сте какво сте видял?
Чухме какво смята за допуснатата смелост
надзирател Уолъс.
И взехме предвид
годините, които сте излежал в Нов Алкатраз.
Като изключим някои по-дребни нарушения.
В резултат ви даваме амнистия.
Сериозно ли?
Благодаря ви. Благодаря ви.
Поздравления, Туич. - Благодаря ви.
Късмет. - Да.
И не си навирай носа, където не ти е работа.
Не се тревожете.
Бернард. Бернард!
Добре. Хайде.
Нямам време за игрички. Какво има?
Къде е? - Ами...
Виждам големия стар сандък. Къде е златото?
Не го виждам. - Млъкни и ми помогни.
Да ти помогна ли? Достатъчно си голям, за да ти помагам.
Хвани го. Готова?
Давай.
Господи. - Мамка му.
Това е... - Мамка му.
Злато, наистина е тук.
Ти успя.
Не мога да повярвам, че успя.
Туич.
Богати сме, скъпа. - Богати сме.
Какво? - По-добре да го махнем оттук.
Я виж. - Остави ме да си преброя парите.
Твои ли? - Да, мои.
За това ти говоря.
Донеси парите в колата, побързай.
Не ми помогна с копаенето, не... - Няма да ти помагам.
А като беше в затвора плачеше като момиченце.
Рискувах си живота заради теб и пак не ми помагаш.
Помогни ми да го извадя.
Довлечи си задника.
Пич, май са те стегнали. - Това е визията ми на Снуп Дог.
Ето какво. Сложи си в джоба това.
Не ги давай на майка си или баща си и не си купувай наркотици.
Бягай да се забавляваш.
Здрасти. - Здравейте, Туич, Шерис.
Здравей, Бърк.
К'во става?
Все съм си така. А ти?
Нищо различно ли не забелязваш в мен?
Като се замисля
си доста по-грозен.
Не е смешно. Какво се смееш? - Смешно е.
Ако 80 милиона ще те направят грозен,
то ти трябва козметична операция.
Само 80? - Бяха повече.
Останалите 80 са в отделна сметка.
За теб. - 80 милиона?
Идеята не беше моя. - Напротив, стига лъга.
80 милиона долара?
По-тихо, че ще си помислят, че съм ги откраднал.
По-тихо.
Не знам какво да кажа. - Дължим ти го, Бърк.
Гледай да похарчиш нещо.
Имаш си малка дъщеря, а сега колежите са убийствени.
Спокойно, ще го направя.
Ще се оправиш ли тук? - Ще съм си наред, скъпа.
Преместиха Кортес.
Заслужава си го. И без това не беше наред.
Имаше много сериозен проблем.
Но слушай, имам идея.
Какво ще кажеш ако доведа
дъщеря ти за Коледа?
Бернард. - Не е необходимо да го правите.
Изобщо не е далеч.
Мисури е на една пресечка,
когато си в първа класа.
Знаеш, че трябва да видим мама на Коледа.
Както казах, няма да е зле да дойдем тук за Коледа.
Имай по-голямо уважение към майка ми.
Казах, че ще доведем дъщеря му да го види.
Не и на Коледа.
Не знам за какъв се мислиш. Спри да...
Колко пъти да ти казвам да не ми казваш "жено"?
Мислиш се за всемогъща. - Какъв ти е проблема?
И без това нямаш като моите бижута.
Не трябваше да ми се обаждаш - Не трябваше.
Откакто си сложи тази малка шапка...
Както и да е, Бърк... - Отиваме...
Не ми дръж такъв тон.
Не искам да говоря с теб, нямаш думата.
Знам... - Все тая.